![](https://usercontent.one/wp/www.ceciliahansson.com/wp-content/uploads/2018/04/47d05556-01f9-4671-8007-528aa89f72ef-1.jpeg)
”Lilla fröken Bukspott”. Så kallar han sjukdomen som han vet kommer ta hans liv. Cecilia Hansson har läst den litterära giganten Péter Esterházy – som med humor och rättframhet, och i lånade joggingbyxor, konfronteras med det faktum att han snart ska dö.
Hur skriver man dagbok när man vet att man ska dö? Jag tänker nu inte på dem som hela livet bär på sjukdomsångest. Som Franz Kafka, vars sjukdom nästan blev en identitet. Eller August Strindberg, som var fixerad vid sin hälsa. Utan jag tänker på dem som vet att de har en livshotande diagnos. Så är fallet i Péter Esterházys ”Bukspottkörteldagbok”, vars titel stakar sig i munnen, såsom insikten om att man är döende kan staka sig i medvetandet.
—————————————————————–
—————————————————————–